FATTIGHUS
Gud velsigne maden...
Det er slut, mrs. Thingummy.
Samme gamle historie. Ingen vielsesring, ser jeg.
Godnat.
Gud er kærlighed Gud er livet
Oliver Twist skreg højt. Havde han vidst, at han skulle vokse op -
- i kirkebetjenten og oldfruens pleje, havde han grædt endnu højere.
- Kom ind. - Tak, frue.
- Tillad mig... - Tak, frue.
Tak, sir.
En sand fornøjelse, sir.
Tag det ikke ilde op, men efter Deres lange spadseretur...
...må jeg så byde på lidt stærkt? - Ikke en dråbe.
- En med varmt vand og sukker. - Hvad er det, De har?
Jeg vil ikke narre Dem, mr. B. Det er gin.
- Jeg har lidt, hvis børn bliver syge. - Mrs. Corney er så betænksom.
Jeg skal nævne det for bestyrelsen ved lejlighed.
Tak, sir.
Skål på Deres helbred, mrs. Corney.
Nu til mit ærinde. Den nøddøbte Oliver Twist fylder ni år i dag.
- Den vanartede dreng. - Vi fik aldrig fundet forældrene.
- Hvorfra har han så sit navn? - Jeg fandt på det.
- De, mr. Bumble? - Jeg navngiver alle vore hittebørn...
...i alfabetisk orden. Drengen før var "S"...Swubble.
- Og nu "T". Twist blev hans navn. - Herren er en litterær begavelse.
Det er jeg måske, mrs. Corney.
Nu vil jeg se drengen.
Twist!
Kom her!
Buk for herren.
Du skal følge med mig og vises frem for bestyrelsen.
Mine herrer, jeg mener, at vores velvilje udnyttes.
Fattighuset er blevet et morskabsetablissement for de fattige!
Det er vor pligt at rette op på det misforhold. Det skal stoppes.
Kom ind.
Sag nr. 6.
Buk for bestyrelsen.
- Hvad hedder du, dreng? - Oliver.
- Oliver Twist, sir. - Ved du, at du fylder år i dag?
- Nej, sir. - Drengen er en idiot.
Ved du, at du er forældreløs?
- Hvad betyder det? - Drengen er en idiot, sagde jeg.
Du har hverken far eller mor og er opfostret på sognets bekostning.
Ja, sir.
- Læser du aftenbøn hver aften? - Ja, sir.
Beder du for dem, der giver dig mad og pleje?
Du skal lære et nyttigt håndværk og trevle tovværk kl. 6 i morgen.
For disse rigelige gaver takker vi, oh Gud.
Amen.
- Undskyld, må jeg få lidt mere? - Hvad?!
- Hvad?!
Bad om mere?!
Fem pund og en dreng
til næringsdrivende, der ønsker en stærk, sund lærling.
Kun seriøse henvendelser. Bestyrelsen
Godmorgen, mr. Bumble.
- Jeg målte kvinderne, der døde i nat. - Kistebranchen trives, mr. Sowerberry.
- De bliver nok velhavende. - Bestyrelsens priser er små.
- Ligesom kisterne. - Det kan ikke nægtes.
Nogen fortjeneste må der være.
Kender De nogen, der har brug for en dreng? En lærling?
Generøse vilkår, mr. Sowerberry...
Jeg kan tage ham.
Oliver!
- Ja, sir? - Skub kasketten op i panden.
Hæng ikke med hovedet.
Sig til mr. Sowerberry, at kirkebetjenten er her.
Kom indenfor, sir.
- Er det Dem, mr. Bumble? - Jeg og ingen anden.
Jeg har drengen med mig.
- Er det denne dreng? - Ja, sir.
- Hvem er det?! - Drengen fra fattighuset, min kære.
- Hvor er han dog lille! - Han er lille, det kan ikke nægtes.
- Men han vokser, mrs. Sowerberry. - Ja, på vores bekostning.
Gå nedenunder med dig, din benrad.
Charlotte!
- Ja, frue? - Giv drengen noget af Trips rester.
Er du den ny dreng?
- Værsgo. - Tak, frue.
På kassen der, fattighusunge!
Fattighusunge! Ved du, hvem jeg er?
- Nej, sir. - Jeg er mr. Noah Claypole.
- Du er underordnet mig. Husk det. - Ja, sir.
Er du færdig?
- Ja, frue. - Så følg med mig.
Skynd dig.
Din seng er under disken. Det gør ikke noget, vel?
Det er lige meget, hvad du synes. Du kan ikke sove andre steder.
Tag den her. Ind med dig.
- En nydelig dreng, min kære. - Åh ja, han spiser som en hest.
Han ser lidt melankolsk ud. Det kan vi få nytte af.
Han ville gøre sig som ligfølge. Ikke til begravelser af voksne -
- men til børnebegravelser. Det vil gøre et godt indtryk.
Ønskes en ligkiste? Jeg skal hente fruen.
Nej, nej...
- Jeg vil tale med drengen. - Fattighusungen? Han er på arbejde.
- Hvem er De? - Jeg kendte hans mor.
- Jeg plejede hende, da hun døde. - Døde hun i fattighuset?
Jeg har ikke lang tid igen. Jeg skal tale med ham.
Frue! Charlotte!
Kom ind.
- Hvordan har hun det i dag? - Hun er meget svag.
Hun er plaget i sjælen. Når hun ikke har anfald, hvad hun oftest har...
...siger hun, at hun har noget at fortælle. Hun vil tale med oldfruen.
De må hellere hente hende.
Kom ind.
- Ja? - Frue, Sallys tid er snart omme.
- Jeg kan ikke holde hende i live. - Hun har noget vigtigt at fortælle.
Hun får ikke fred, før oldfruen kommer.
- Har hun sagt noget, Martha? - Ikke et ord.
- En kold aften, mrs. Corney. - Meget, sir.
Jeg tror næppe, De behøver vente længe.
Stil lyset på gulvet, så hun ikke ser det.
- Godnat, sir. - Godnat.
Det varer ikke længe. Ingen varer længe.
Snart nok bliver det vores tur.
- Hvem er det? - Så så... læg dig ned.
Kom her. Kom nærmere.
Hør...
I dette rum... i denne seng...
...plejede jeg en smuk, ung kvinde.
Hun fødte en dreng... og døde så.
- Fortsæt... - Ja?
De havde behandlet ham bedre, hvis de havde vidst...
- Vidst hvad? - Lad mig nu se...
- Året var... - Pyt med det. Fortæl om ham.
Om ham...
Jeg ved...
- Send dem væk. - Det er Annie, min kære.
Ud med jer! Skynd jer!
Ud!
Fortsæt nu.
Hvad?
- Stendød. - Hvad var det?
Ingenting. Hun havde intet at fortælle.
Sæt dig ved ilden, kære Noah. Oliver, luk døren for mr. Noah!
Jeg gemte lidt bacon til dig fra herrens morgenmad, kære Noah.
Din te, Oliver. Og lidt rester. Skynd dig, du skal passe butikken.
- Hørte du? - Hørte du, fattighusunge?
Hvordan har din mor det, fattighusunge?
- Hun er død. - Hvad døde hun af?
Af et bristet hjerte, sagde de til mig.
- Hvad fik dig til at tude? - Ikke du i al fald.
- Ikke? - Hold op med at tale om min mor.
"Holde op med"? Frække fattighusunge!
Ved du, fattighusunge, at din mor sikkert var en rigtig dårlig kvinde.
Hvad sagde du?
En rigtig dårlig kvinde, fattighusunge.
Det var sikkert godt, hun døde, så slap hun for at komme i tugthus!
Eller blive deporteret ...eller hængt, mest sandsynligt.
Hjælp! Han myrder mig!
Noah!
Ind i kulkælderen med ham.
Dit lille udyr!
Noah!
- Ja, frue? - Hent kirkebetjenten.
Nå?
Hvor er den frække barbar?
Slip mig ud! Slip mig ud!
- Oliver? - Ja?
- Kan du genkende stemmen? - Ja!
Er du ikke bange for den? Ryster du ikke, når du hører mig?
Nej!
Slip mig ud!
- Drengen er gået fra forstanden. - Slet ikke. Det er alt det kød.
- Hvad?! - Slip mig ud!
Kød, frue! Havde De holdt ham til vælling, var dette aldrig sket.
- Hvad er nu dette? - Unge Twist er blevet voldsom.
- Han forsøgte at myrde mig. - Og havde nær dræbt fruen!
- Du er da en pæn dreng, ikke? - Han talte dårligt om min mor.
- Velfortjent, efter hvad jeg forstår. - Det er løgn.
Spar ikke på spanskrøret!
I seng med dig.
Han er af dårlig familie, hidsig af sind, mrs. Sowerberry.
Hans mor nåede hertil under strabadser og lidelser, som -
- havde dræbt en anstændig kvinde. Menigheden undskylder, sir.
Så begav Oliver Twist sig af sted mod LONDON -
- så stort et sted, at ingen, selv ikke mr. Bumble, kunne finde ham der.
20 guineas er budt. Hører jeg et bud på 22?
Hører jeg flere bud?
25 guineas!
- På besøg i London? - Ja.
- Har du logi? - Nej.
- Penge? - Nej.
- Sulten? - Ja.
Følg med mig.
Kom!
- Hvem er han? - En ny kammerat.
Kom ind.
Vent her.
Vil du have ham?
Kom bare ind.
Her er han, Fagin. Min ven Oliver Twist.
Det glæder os at se dig, Oliver. Ikke sandt, små venner?
- Hvor langt væk fra kommer du? - Jeg har gået i syv dage.
- Væk, Næbbet! - Ved du, hvad Næbbet er, lille ven?
Fuglens mund, sir.
Sæt jer, alle sammen.
Næbbet er en politidommer, lille ven.
Lurendrejer, stil pølsen frem. Sæt dig, Oliver.
Mange lommetørklæder, ikke også, lille ven?
- Jo, sir. - Vi tog dem frem til vask...
- Du har vel arbejdet, Lurendrejer? - Flittigt.
- Dygtig knægt. - Og tre lommetørklæder.
- En flink arbejder, ikke, Oliver? - Meget, sir.
Du vil gerne skaffe lommetørklæder lige så let som Lurendrejer, ikke?
- Jo, hvis herren lærer mig det. - Det vil vi, lille ven!
Til værket! Terry! Fred!
Sæt dig!
Charlie! Lurendrejer!
Oliver?
Oliver...
Dygtige småræve. Dygtige småræve...
Sladrer aldrig om gamle Fagin.
Hvorfor er du vågen?
- Svar, dreng! - Jeg kunne ikke sove mere.
- Hvad har du set?! - Ikke noget.
- Du var ikke vågen for en time siden? - Nej, sir.
- Er det sikkert? - Ja, sir.
Ja, ja, lille ven. Jeg ville bare skræmme dig lidt.
- Så du de smukke ting, lille ven? - Ja, sir.
De er mine, Oliver. De er alt, hvad jeg har at leve af i alderdommen.
De kalder mig for nærig.
- Må jeg stå op nu, sir? - Selvfølgelig, lille ven.
De er ude på arbejde.
Tag efter dem. Gør alt, hvad de beder dig om. Adlyd i alt deres råd.
Især Lurendrejer. En dag bliver han en stor mand og gør også dig stor.
- Hænger lommetørklædet ud af lommen? - Ja, sir.
Prøv at tage det, uden at jeg mærker det.
- Er det væk? - Ja.
- Her er det. - Dygtigt, lille ven.
- Her får du en shilling. - Åh, tak!
Fortsætter du sådan, bliver du vor tids største mand.
Ham der kan bruges.
Stop tyven!
Han fortjener det ikke.
- Var det drengen her? - Ja, det er jeg bange for.
Bange?! Den var god!
- Lille stakkel, han er skadet. - Det var mig. Da jeg stoppede ham.
Jeg rev knoerne på hans mund. Op med dig!
Gå til siden.
- Gør ham ikke fortræd, hr. betjent. - Ih nej... Kom, din døgenigt.
Vær stille. Vil du anholdes?
Jeg kan ikke gøre for det.
Hvad vil Fagin sige?
Hvor er Oliver?
Hvor er drengen?!
Hvad er der blevet af drengen? Tal, inden jeg kvæler dig.
Slip mig!
Strisseren tog ham. Sådan er det.
Pas på!
Hvad sker der her, Fagin?
Heldigt, at bægeret ikke ramte dig, ellers havde nogen fået tæsk.
Kom ind, mr. Sykes.
Ikke "mr." dit og dat. Du kender navnet.
Kom ind, din køter. Hvad lusker du for? Ind med dig!
- Vil du have et glas, Bill? - Bare det ikke er forgiftet.
Her... Hvad har han bedrevet?
Gået hårdt til drengene igen, hvad? Din gerrige, gamle hæler.
- I dårligt humør, Bill? - Måske.
Du er heller ikke så munter. Hvad er der sket, Fagin?
- Strisseren tog den nye dreng. - Hvad gør det?
Jeg er bange for, han siger noget, så vi kommer i knibe.
Ja, han sladrer måske.
Jeg frygter, at hvis vi bliver taget, kan mange flere få ballade.
Og det kan gå værre for dig end for mig.
Ikke sandt, kære ven?
Hør, nogen burde finde ud af, hvordan det går i politiretten.
Nogen burde gå derhen, Fagin.
Du kan gå derhen.
Charlie...
- Det var på tide! - Nancy!
- Som på bestilling. Hun er så kvik. - Skål for hende.
- Nancy går. Ikke også, du kære? - Hvorhen?
- Bare til politiretten. Hvad siger du? - Aldrig i livet. Forsøg ikke.
- Hvad mener du? - Det, jeg siger.
- Kun du er ikke kendt der. - Og sådan forbliver det. Nej!
- Hun går, Fagin. - Det gør hun ikke, Fagin!
Jo, hun går, Fagin!
- Ja? - Er her en lille dreng?
- Hvem er De? - Hans søster.
De må vente. Hans sag er for nu.
- Hvad anklages drengen for? - Tyveri af et lommetørklæde.
- Jeg vil ikke gøre en sag ud af det. - Stille, min herre!
- Er der nogen vidner? - Ingen, hr. dommer.
Hvad hedder du?
Hvad hedder du?!
Han er såret. Og jeg er bange for, han er meget syg...
Det vil jeg tro!
Kom nu, ingen numre! Hvad hedder du?!
Hvad hedder du?
- Han siger, at han hedder Tom White. - Ja så. Og hvor bor han?
Hvor bor du? Her og der, hr. dommer.
- Gode herre, må jeg få lidt vand? - Dumheder! Prøv ingen kneb med mig.
- Han er faktisk syg. - Vrøvl.
- Pas på, han falder om kuld. - Bliv der! Lad ham bare besvime.
- Hvad vil Deres Nåde gøre? - Stille i salen! Hvem er det?
Boghandleren. Jeg så det hele. Det var en anden dreng.
- Hvorfor kom De ikke noget før? - Ingen kunne passe butikken.
En herre bar ham besvimet ud og kørte væk i en droske med ham.
Han vil sikkert sladre, Fagin.
- Er det drengen der? - Ja, det er ham.
- En nydelig dreng, ikke? - Jeg kender kun to slags drenge.
Dem med melansigter og dem med bøfansigter.
- Hvilken slags tilhører han? - Melansigterne.
- Godnat, mrs. Bedwin. - Godnat, sir.
Plejer Bedwin at tælle sølvtøjet om aftenen?
At hun en skønne morgen finder, at der mangler en ske eller to...
...sætter jeg mit hoved i pant på! - Deres træk.
Hvor kommer han fra? Hvem er han?
At han narrer Dem, sætter jeg mit hoved i pant på. Og også Deres.
- Vi får se. - Ja, det gør vi.
- Hvor er jeg? - Stille, lille ven.
Ellers bliver du syg igen. Du har været meget syg.
Læg dig igen, du kære.
Ja, sådan.
Tag dig ikke af mig.
Nu går det godt.
Jeg er lidt hæs i dag, Bedwin. Sikkert en forkølelse.
- Hvordan har du det, min ven? - Meget lykkelig, sir.
- Har han fået noget at spise? - Han skal have kraftig bouillon.
Et par glas portvin havde gjort større nytte, ikke også, Tom White?
- Jeg hedder Oliver, sir. - Oliver?
- Oliver White... - Nej, Twist. Oliver Twist.
Et løjerligt navn. Hvorfor sagde du til politidommeren, at du hed White?
Det sagde jeg ikke, sir.
En fejltagelse, åbenbart.
Drik nu bouillonen, så du får kræfterne tilbage.
- Når du er rask, tales vi ved. - Mange tak, sir.
Dumme, tåbelige løgnhals! De fik god betaling for at afslutte affæren.
En eneste snottet dreng ...og han slipper fra Dem.
Jeg er nu værre stillet end uden Dem. Længere fra det, der burde være mit.
- Får jeg mine penge tilbage? - Nej, kære. Men der er et håb.
- De ved fattighuset, hvor han fødtes? - Det var derfra, jeg sporede ham.
De må vende tilbage dertil, kære. Hør her...
I morgen er det to måneder siden. Det føles som en evighed.
- Skal De sidde og snorke hele dagen? - Så længe jeg finder det for godt.
Jeg snorkede ikke, men vil snorke, gabe, nyse, le eller græde...
...efter mit humør! Det er min ret. - Deres ret?
Det er en mands ret at befale.
- Og hvad er kvindens ret? - At adlyde.
Som Deres salige mand burde have lært Dem. Så havde han måske stadig levet.
- Om det var så vel. Stakkels mand. - De er et udyr.
Græd godt og grundigt. Det udvider lungerne, vasker ansigtet -
- giver god øvelse til øjnene og mildner humøret. Græd bare!
Spot bare!
Tal om Deres rettighed igen, hvis De tør!
Rejs Dem op og forsvind, før jeg gør noget desperat.
Javel, min kære.
- De var kirkebetjent her før, ikke? - Jo, menighedens kirkebetjent.
- Og nu? - Forstander for fattighuset.
Udmærket.
Hør her... Jeg ønsker nogle oplysninger.
Tænk ti år tilbage. Omgivelserne: Fattighuset.
Tid: Nat. Sted: Fødesalen.
- Der blev født en dreng. - Mange drenge...
- Han var lærling hos en kistemager. - Unge Twist. Mage til stædig...
Nok om ham. Jeg søger den heks, der plejede hans mor. Hvor er hun?
Hun døde sidste vinter.
- Men vent... - Ja?
- Der var en kvinde ved dødslejet. - Hvordan finder jeg hende?
- Kun gennem mig. - Hun skal få sin belønning.
- Hvad om belønningen er for intet? - Tag den. Jeg er alene, ubeskyttet.
- Hverken alene eller ubeskyttet. - Fjols! Var din tunge.
Det var bedst at skære den ud, hvis han ikke kan tale mere lavmælt.
Nå... lad mig høre Deres historie.
- De var hos heksen, da hun døde? - Ja.
- Og der var ingen andre? - Nej. Hun ville tale i enrum.
- Ud! - Fortsæt.
Hun fortalte om en ung mor, som hun plejede netop i den seng.
- Hvad sagde hun om hende? - Jeg gjorde hende uret.
- Hun var knap kold, da jeg stjal det. - Stjal hvad?
Det eneste, hun ejede. Af guld.
Guld?! Fortsæt, hvad mere?
- Hun bad mig opbevare det sikkert. - Ja?
- Og drengens navn? - Han blev kaldt Oliver.
- Jeg har ikke fortalt alt, vel? - Nej. Skynd dig.
- Hun var løbet væk. Hendes far... - Ja?
Jeg måtte love at sige til ham ...sige til ham...
- Hvad lovede du at sige til ham? - At...
Hvad?
Hvad?!
Hun sagde mere. De lyver.
Hun sagde ikke et ord mere. Så var det, det skete.
Et stykke papir? Hvad var det?
En kvittering fra en pantelåner. Tiden udløb to dage efter...
...så jeg indløste det. - Hvor er det nu?
Her.
- Og det var det hele? - Det var det hele.
- Var det dette, De ventede at få? - Det var det.
Himmel! Kom og vask dig, så reder jeg dig fint, lille ven.
- Hvorfor det? - Mr. Brownlow vil tale med dig.
Så skal du være pæn.
Kom ind.
Kom ind, Oliver... kom ind.
- Mange bøger, ikke sandt, min dreng? - Jeg har aldrig set så mange.
- Vil du blive dygtig og skrive bøger? - Jeg vil hellere læse dem, sir.
- Vil du ikke skrive bøger? - Jeg vil hellere være boghandler.
Vel talt, min dreng.
Oliver, nu skal du høre godt efter, hvad jeg siger.
- Vil herren sende mig bort? - Åh nej, du kære.
- Medmindre du giver mig anledning. - Det gør jeg aldrig.
Udmærket. Jeg har på fornemmelsen, at du og jeg bliver gode venner.
Tak, sir.
Jeg stoler på dig og er mere optaget af dig, end jeg kan forklare.
End ikke for mig selv.
- Kan du lide malerier, Oliver? - Det ved jeg ikke rigtig, sir.
Det der er et portræt, en afbildning.
- Hun er meget smuk... - Ja, hun var meget smuk.
Vanker der tekager til teen?
- Jaså? Hvem er nu det? - Unge Oliver Twist.
- Da ikke drengen, der havde feber? - Han er rask nu. Tal med ham!
- Hvordan har du det, dreng? - Tak, meget bedre, sir.
- Hvornår skal vi høre om hans fortid? - Lad os først drikke te...
Var det fra boghandleren? Stop buddet, jeg har nogle i retur.
- Han er gået. - Åh, jeg ville aflevere dem i aften.
Send Oliver med dem. Han sørger for, de bliver afleveret i god behold.
Lad mig gøre det, sir. Jeg kan løbe hele vejen.
Du kan gå, dreng. Bøgerne ligger i lænestolen ved mit bord. Hent dem.
Lad mig se... Han er tilbage om højst 20 minutter.
- Forventer De ham tilbage? - Gør De ikke det?
Nej, da! Drengen har fået nye klæder...
...dyre bøger under armen og en fempundseddel i lommen.
Jeg sætter mit hoved i pant på, at drengen aldrig kommer tilbage.
Godnat!
Oliver!
- Oliver! Din uartige dreng. - Hjælp!
Elskede lillebror. Endelig fandt jeg ham. Gudskelov!
- Slip mig! - Grimme dreng, kom nu hjem.
- Hvad er der? - Han løb væk fra anstændige forældre.
Han havnede hos et tyvepak. Det havde nær knust hans mors hjerte.
- Nej! Jeg har ingen mor! - Gå hjem, din slyngel.
- Jeg bor i Pentonville. - Hør ham lige!
- Følg med hjem til din mor! - De er ukendte, ikke min familie.
- Hvad nu? Han har stjålet igen! - Åh nej, Bill. Følg nu med.
- Ja, bring ham til fornuft. - Det vil han have godt af.
Han skal få! Kom her, din slyngel.
Fagin! Lurendrejer! Se!
Hallo! Lidt lys her!
Mig en fornøjelse at se, at du har det så godt, min ven.
Hvis du havde skrevet, at du ville komme, havde vi budt på middag.
Hvad er det?
- Det er min, Fagin. - Nej, min, Bill. Du tog bøgerne.
Hvis den ikke er min og Nancys, går vi tilbage med drengen.
Kom med den! Hvor er den?!
- Det er uretfærdigt. Ikke, Nancy? - Retfærdigt eller ej, giv mig den.
Tag bøgerne, hvis du kan lide at læse. Ellers sælg dem.
- Hjælp! Hjælp! - Efter ham, Pasop!
Nej, han flår drengen i stykker.
- Han fortjener det. - Du må ikke.
- Gå væk, jeg smadrer dit hoved. - Det er jeg ligeglad med.
Bort!
- Hvad nu? - Hun er gal.
- Nej, Fagin. Tro ham ikke. - Ti nu stille.
Nej, jeg vil ikke. Hvad siger du nu?!
Du ville løbe væk herfra, lille ven. Ville du det?
Du ville løbe efter hjælp, kalde på politiet?
- Det skal vi nok kurere dig for. - Lad være, Fagin!
Du har drengen, hvad mere forlanger du? Lad ham være.
Ellers går jeg til nogen her, så jeg selv ender i galgen!
Du er kvik som ingensinde, Nancy. Hvilket herligt spil du giver os!
Jaså? Pas på, jeg ikke overspiller. Så bliver det værst for dig, Fagin!
Hvad mener du? Du er en køn en for drengen at have som ven.
Ven er jeg! Gid, jeg var død, før jeg hjalp dig med at få ham herhen.
Han er nu for al fremtid tyv, løgnhals og døgenigt.
Er det ikke nok for dig, din skurk, uden tæsk og slag?!
Nu skal her tales høfligt, Bill.
Tales høfligt?! Din skurk. Du fortjener høflig tale fra mig!
Jeg har stjålet for dig, lige siden jeg var halvt så gammel som ham.
I så fald er det dit levebrød.
Ja, det er mit levebrød. Og kolde, beskidte gader er mit hjem.
Og du er skurken, som fik mig dér og holder mig dér, dag og nat!
- Dag og nat indtil jeg dør. - Du får det værre, hvis du ikke tier.
Åh, Bill!
Ulempen ved kvinder. Men de er snu, vi kan ikke klare os uden dem.
- Lurendrejer, vis Oliver i seng. - Ikke det fine tøj i morgen, vel?
Lurendrejer giver dig noget andet, så det fine tøj ikke bliver stjålet.
- Nå, mrs. Bedwin? - Han er nok faret vild.
Han gik slet ikke derhen, mener De? Der ser De, drengen er en bedrager.
Det er umuligt.
Er det? Ældre kvinder som De tror kun på kvaksalvere og eventyrbøger.
Han var rar, mild og taknemmelig. Jeg har passet børn i 40 år.
Folk, der ikke kender til børn, skal ikke udtale sig. Det mener jeg.
Tak, det var alt, Bedwin.
Nå...
Hvis De tillader det, vil jeg hælde et glas sherry op til os begge.
BELØNNING FEM GUINEAS OLIVER TWIST
Bortrøvet eller lokket fra hjemmet i Pentonville.
Belønning for oplysninger, der fører til Oliver Twists hjemkomst.
Gør os selskab, mr. Fagin!
Hvad kan jeg gøre for Dem? Monks?
Han burde have været her for længst.
Læg dig, dit dumme bæst.
Kan du ikke genkende Fanden, når han har frakke på?
- Nancy... - Nå?
- Det gælder røveriet i Chertsey. - Hvad med det?
- Du ved, hvad jeg mener. Ikke, Nancy? - Nej, jeg ved ikke.
Hold op med den komedie, som om røveriet ikke er din ide.
- Stille! Nogen kunne høre... - Lad dem høre. Jeg er ligeglad.
Hør, min ven. Jeg er bare forsigtig.
Bill, jeg har drengen. Du kan...
- Hvad er der? - Hun er måske "upasselig", som før.
- Fagin, du mener Oliver! - Du er skarpsindig, lille ven.
Den kvikkeste pige, jeg har mødt. Jeg skulle lige til at nævne Oliver.
- Ham! - Han må til at tjene for føden.
- De andre er for store. - Ja, han har den rigtige størrelse.
Han gør alt, hvis du skræmmer ham.
- Hvornår skal det udføres? - Godt spørgsmål.
Hvornår skal det udføres?
- I morgen aften. - Godt.
- Og hvor byttet går hen... - Alt er ordnet. Hold nu mund...
...og sørg bare for at være parat. Glem resten og lad os nu være.
- Sidste nyt? - Alt går fint.
Det samme her.
...en henrivende sangerinde, der ikke før har optrådt for publikum.
Miss Lucy Willow!
Eneste bevis på drengens identitet. Endelig får jeg den unge fyrs penge.
Gør med ham, hvad De vil. Få ham anholdt, sendt i fængsel.
- Han er ikke let at lokke med. - Det bliver Deres sag.
Det er ikke sandsynligt, men hvis det værste skulle ske...
Så vil det ikke være min skyld. Jeg har ingen del i det.
Ud!
- Lurendrejer... Er du vågen? - Hvad er der?
Hør godt efter. Du skal lave et job for mig, der kræver stor forsigtighed.
- Hvad? - Du skal lure på en kvinde.
Den slags kan jeg... Hvad skal jeg lure hende på?
Ikke på noget. Bare fortæl mig, hvor hun går hen, hvem hun møder -
- og hvad hun siger. Giv mig alle de oplysninger, du kan.
- Hvem er hun? - En af vores.
- Hvad giver du mig for det? - Klarer du det godt, min ven...
...får du en guinea.
En hel guinea. Jeg har aldrig betalt så meget for en så behagelig opgave.
- Pistoler til mig, Bill. - Her...
- Staven? - Her.
Lad mig se... dirke, centerbor... Har vi nu det hele?
Tag brækjernet med.
Hør her. Han er voldsom af sig. Pas på.
- Hvad nu? - Drengen.
Mr. Fagins knægt?
Kulden skærer lige igennem en, Nancy.
En streng kulde, der kan gennembore dit hjerte.
Kom her, unge!
Her!
- Ved du, hvad dette er? - Ja.
Siger du et ord, når vi er ude, får du en kugle i hovedet uden varsel.
Får du lyst til at snakke, er det bedst, du begynder med bønner.
Vær lidt kvik. Vi er allerede sent på den.
Kom!
- Sir... - Kommer De angående min plakat?
Ikke her, sir. Jeg er bange for at tale her. Nedenfor trappen der...
Hvorfor fører De mig til dette mørke sted?
Der er dem, der ville myrde mig, hvis de vidste, jeg var gået herhen.
Har De nogen oplysning om drengen, så giv mig den, for Guds skyld.
- Kender De en ved navn Monks? - Monks? Hvad ved De om ham?
Inden jeg fortæller, lover De så at bevare vores hemmelighed?
Jeg forråder ikke de andre. De er onde, men svigter ikke mig. Lover De?
Ja.
- Ingen får at vide, hvad jeg sagde? - Aldrig.
For nogen tid siden, efter Oliver blev taget fra Deres hus -
- så jeg Monks for første gang. Forleden dag så jeg ham igen.
Han besøgte et sted, som jeg kender...
Her... tag det. Få det bedste ud af det. Det kostede besvær af få det.
Hvorfor kigger du sådan på mig?
- Han er blevet gal. - Min nyhed gør dig mere gal end mig.
Hvad? Hurtigt nu, inden Nancy tror, jeg er blevet væk.
Blevet væk?! Hun ved besked, for hun står selv bag det.
Ud med sproget! Sig det med rene ord.
Antag, at drengen, der ligger der... Antag, at han ville forråde os alle.
Snige sig ud om natten og opsøge de rette personer, aftale møde med dem.
Ikke som pågrebet, dømt eller tvunget af sult. Men af egen fri vilje.
- Hvis han gør det, hvad gør du så? - Jeg ville smadre hans hoved.
Og hvis jeg gjorde det?! Jeg, der ved så meget og kan få så mange hængt.
- Jeg ville slå dig ihjel. - Ville du?
- Prøv bare! - Hvis det var Charlie, Lurendrejer...
Hvem det end var, så ville jeg gøre det samme.
Lurendrejer...
Den stakkel, han er træt.
Træt af at lure på hende så længe.
Af at lure på hende, Bill.
Hvad mener du?
Lurendrejer...
Fortæl det en gang til. Så han kan høre det.
- Fortælle hvad? - Det der om... Nancy.
- Hvad med hende? - Du fulgte efter hende.
- Ja. - Til London Bridge.
- Hvor hun mødte en herre. - Ja, det gjorde hun.
Frivilligt. En, der bad hende angive sine venner. Hvilket hun gjorde.
- Ja altså, hun... - Hun sagde alt, uden mindste tvang!
- Hun gjorde det, ikke sandt? - Jo, sådan var det vist.
Hvad sagde hun om drengen? Fortæl det nu en gang til.
- Han spurgte, hvorfor Oliver ikke kom. - Ja, hvorfor? Sig ham det.
Fordi han var ude på et bræk, med ham.
- Og hvad mere? Fortæl. - Hun ville føre ham til broen...
...i morgen klokken tolv. - Ja? Hvorfor?
For så ville han sove. Jeg lo, da hun sagde det.
- Sagde hvad? - At hun ville give ham en sovedrik.
Lad mig komme ud!
Bill... Bill!
- Bill! - Stille! Jeg er farlig nu.
- Lad mig komme ud. - Vær ikke alt for voldsom, Bill.
Hold dig på den sikre side.
Op med dig!
- Er det dig, Bill? - Ja, det er det. Op med dig.
- Der er lys nok til det, jeg vil. - Hvorfor ser du sådan på mig?
Nej! Nej!
Bill... Nej, Bill!
Sig noget! Hvad har jeg gjort?!
Du blev overvåget i nat. Hvert ord, du sagde, blev aflyttet.
Jeg har ikke forrådt dig, jeg sværger. Giv mig tid til at...
Bill...
Fagin løj, Bill. Jeg sladrede ikke. Han narrede dig.
Han narrede dig. Han narrede dig.
Hun angav sine venner.
Ikke tvunget af sult, men af egen fri vilje.
Hun gjorde det, hun gjorde det...
Mord, brutalt mord!
I morgentimerne blev en ung kvinde brutalt slået ihjel -
- af en vis William Sykes. Den, der har...
"Jeg mødte pigen på London Bridge efter at have fået et anonymt brev."
"Jeg lovede ikke at afsløre hendes kompagnoner -
- men i lyset af denne forbrydelse anser jeg løftet for ophævet."
Forbryderjagt Efterlyst for mord
William Sykes, i mørk overfrakke og med en bidsk hund
Efterlyst for menneskerov Hæleren, kaldet Fagin
Efterlyst for bedrageri: Monks Ti pund i belønning
Lås døren udefra og kom, når jeg ringer.
- Hvor er mit barnebarn? - Deres barnebarn?
Jeg ved, hvad der blev sagt mellem Dem og Deres kriminelle kompagnoner.
- Prøver De at franarre mig min arv? - Arv? De ved, min datter fik et barn.
De skjulte, for egen vinding, ethvert bevis på hans fødsel og herkomst.
- Intet kan bevises. Hun løb bort. - Kryster! Løgner!
- Hvor er Oliver Twist?! - Jeg ved intet om ham.
Vi får se...
Sæt Dem.
Goddag, sir. Ved godt helbred, håber jeg.
- Før ham væk. - Din idiot.
Jeg har nu kun at sige, at De aldrig mere får en betroet stilling.
De kan gå.
Fjols!
Jeg håber ikke, dette lille uheld berøver mig stillingen i menigheden.
Jo, det vil det. Og det er let sluppet.
- Det var min hustru, der absolut... - Det er ingen undskyldning.
De var der, da smykket blev solgt, og har i lovens øjne større skyld.
Loven forudsætter, at Deres hustru er Dem underdanig.
Hvis loven forudsætter det, er loven en idiot!
Hvis lovens øjne ser sådan på det, så er loven ungkarl.
Det værste, jeg kan ønske loven, er, at dens øjne åbnes af erfaringen.
Af erfaringen.
Det er Charlie!
Det er slut. Politiet leder overalt.
- Fortæl. - De har snuppet Monks.
- Og Sykes? - I aften. De leder efter hans hund.
Den tåbe...
Kom så her.
Derinde.
Før ham bort.
- Hunden! - Følg hunden!
Efterlad os ikke i mørke.
Hvem der?
Nå? Hvad gør du? Angiver mig eller skjuler mig til jagten er ovre?
Vi er to om det her, Fagin! Lås efter mig.
Giv mig noget at drikke.
Giv mig så noget at drikke!
Hvalp!
Fanden tage jer, sig noget!
Vil du ikke kendes ved mig, Lurendrejer?
Kom ikke nærmere.
Jeg er ikke bange for ham. Kommer de her, angiver jeg ham.
Hvad gør du?
- Kom her! - Skjul dig.
- Hvad er der? - De er her.
Sæt bordet herhen.
Hjælp!
Hjælp! Hjælp! Han er her! Hjælp!
I kongens navn...
Jeg kravler over taget.
Jeg kan stadig narre jer.
Hvalp, du følger med.
Kom her med et reb. Kom!
Hiv ohøj! Hiv ohøj!
Bill, gå ikke fra mig.
Hiv ohøj!
Gid, de alle sammen må dø!
Hvad ret har I til at slagte mig?
Hold dig tæt ved mig, unge!
Fagin!
De har taget Fagin!
Rundt om skorstenen!
Fortsæt!
Sykes!
- Hjælp! Hjælp! - Få det rundt om!
Få rebet rundt om!
50 pund til den mand, der redder drengen.
Hjælp! Hjælp!
- Vi har reddet drengen, sir. - De har reddet drengen.
Han kom tilbage, sir. Jeg vidste det jo.